KAENA: THE PROPHECY
600 ÅR SENERE...
Intet her. Prøv den ved siden af.
- Forsigtigt. - Stadig intet?
- Vi skulle have mere livssaft i dag. - Af banen!
- Hvor er I? - Heroppe!
- Til venstre! - Der er ikke mere.
- Skynd jer nu. - ja, okay.
- jeg har fundet noget! - Fint.
Hejs det op.
javel
Hvad foregår der deroppe?
- Der løber ikke mere ud. - Det samme her.
Hej, Enode! Sikke et slid
Interesserer det dig? Du leger i stedet for at samle saft.
jeg leger ikke, Enode. jeg er på opdagelse
Det er tidsspilde, Kaena.
Vores pligt er at tjene guderne til gengæld for deres beskyttelse
Hjemad! Vi kommer for sent til ofringen.
Gudernes beskyttelse.. den giver jeg ikke meget for.
Der kommer de!
Det uhyre!
Det stjæler vores saft og udsulter os.
Det har forvandlet vores klode til en ørken.
Høje dronning, alle de angreb tager livet af os.
Vores verden er ved at forgå.
Det er op til Dem at redde vores folk fra udslettelse
Axis, beskyt mig.
Godt! Udmærket, IIpo.
Nej, ikke røre sig, IIpo.
Ikke røre sig, ellers marodør finde dig.
Ikke røre sig!
IIpo i slem knibe nu. Ikke røre sig! Nej!
jeg sagde jo...
jeg havde advaret!
IIpo... ødelagt
I stumper og stykker.
IIpo, det er mig, Kaena. Bliv ikke bange.
IIpo ødelagt igen i dag.
I tusind stumper og stykker. Ødelagt
Hele tiden. Ødelagt længe
Du er da ikke ødelagt, IIpo.
Det lille insekt er ikke i topform, men du er da ok, ikke?
Se her!
De vokser ikke som før.
Man skal længere og længere væk for at finde grene, der ikke er visne.
- Hvad er det dér? - Åh, det er fra...
et sammenstød med en sharken.
- Kaena for tæt på den store intethed. - Den store intethed!
Den skræmmer ikke sharkenerne. De dykker op og ned i skyerne.
Kaena bive ødelagt og ikke komme tilbage
Du kom tilbage! Hvorfor vil du ikke fortælle, hvad du så?
Det dér! Overalt!
Det dér IIpo se!
Har du set det her før?
Hinsides skyerne? Har du set den bag skyernes hav?
Marodør angribe.
IIpo ikke røre sig. IIpo stille Ikke røre sig.
Og så falde Ødelagt i stumper og stykker.
Flyvende orm gribe IIpo.
- Så du en flyvende orm? Er du sikker? - ja. Og så...
Sove. Og så menneske vise sig.
Ikke rigtigt menneske. Ond. Meget ond.
Og for meget lys For stærkt, for strålende Lys blåt
Virkelig?
I mine drømme ser jeg en blå sol Så du en blå sol bag skyerne?
- Nede er op. - Hvad?
- Nedad er opad, opad er nedad. - Fortsæt, IIpo!
Ypperstepræsten! Kaena skynde sig hjem!
ja, jeg må ikke komme for sent til ofringen.
jeg har fat.
- Hov, forsigtig! - Du talte jo!
jeg hørte det. Tal igen.
Lad bare som ingenting. Min bror skal nok få dig til at snakke.
Kaena!
- Hvor har du været? - Har du lavet nye tegninger?
ja, flotte tegninger.
- Vis os dit hæfte. - Lad gå.
Men lov ikke at sige det til nogen. Ypperstepræsten bliver rasende.
Det lover vi.
- Så du virkelig en sharken? - jeg rørte den.
Flyver de så hurtigt?
- Endnu hurtigere. - Gid jeg havde vinger. Så var jeg fri.
Man behøver ikke vinger for at være fri.
Forestil jer en anden verden.
En vidunderlig verden med lys fra en blå sol og masser af Livssaft
- Hvor er den verden? Har du set den? - Nej.
- Kun i mine drømme. - Kære børn...
Vi ved, at Livssaften er nødvendig for at vi kan overleve
Men forrådet er ved at slippe op.
ja. Hvad skal vi gøre?
jeg kender jeres lidelser bedre end nogen anden, for jeg lider med jer.
Men lad ikke tvivlen gribe jer!
- Hvem har skænket os vores jord Axis? - Guderne!
Hvem beskytter folket og byen mod den store intethed og dens vogtere?
- Guderne, guderne! - Hvem åbner paradisets porte for os,
når den evige hviles time kommer?
- Guderne! - Hvem har skænket os livet?
Guderne! Guderne!
ja. Ene og alene vores guder.
Lad os nu alle ihukomme det i bøn.
Kaena, gæt, hvad jeg har fanget.
- Hvad er det mon denne gang? - En talende orm.
- Den er i folden med de andre. - jeg vil se den!
Godt. I har lang vej igen.
Men det er ikke min sag. jeg finder min rustning,
mine vinger og fordufter herfra. Herren får en udførlig beretning.
Hvor er den dum.
Gør ikke nar. Den orm taler sikkert bedre end jer.
Den er alligevel dum.
Kaena, du kan godt lide min storebror, ikke?
Han er flink, ja. Men lidt kedelig
- Er vores tro urokkelig? - ja!
Skylder vi ikke vores gode guder alt?
jo, vi skylder dem alt!
Lad os nu hejse vores offer op til gudernes brønd.
Det er guderne vrede!
Guderne vil styrte os ud i den store intethed.
Nej, kære børn.
Det er tegnet! Forstår I ikke?
Guderne har valgt dette øjeblik til at prøve vores tro.
Vi må have tillid og overgive os i deres hænder.
Bliv hvor I er!
Flugt er at trodse guderne.
Vær rene. Knæl! Bed!
Gudernes vilje ske!
Kaena, vent!
Kaena, hvad vil du?
- jeg så præsten gemme sig, Zehos. - Guderne reddede ham.
Guderne er ligeglade med ham. Og med os andre.
Hun har ret. Hvorfor ødelagde de templet?
- Sæt folden i stand. - Hun har ret!
Folden!
Kaena!
jeg tror, du igen vil gøre noget dumt.
jeg så, du gemte dig.
Du kaldte mine forældre urene, da de gemte sig.
- Du er altså uren. - Kaena, du forløber dig.
- Du ville redde dit liv - Guderne, Kaena.
- De ledte mig. De reddede mig. - Guderne!
De har aldrig reddet nogen. Og ikke mine forældre!
Dine forældre troede ikke på guderne. Hvorfor skulle de så beskytte dem?
Dine forældre traf et valg jeg beder for, du ikke vælger det samme.
Du beder. Hjælper dine bønner? Dine guder er døve.
Hvis de findes.
Vores liv er hårdt!
Da dine forældre døde, tog jeg dig til mig.
Din forstand, din intelligens var min stolthed
Men nu piner det mig, at du spilder dine evner
og spotter guderne i stedet for at ære dem.
Tænk på det, der venter os efter Axis!
- Det tænker jeg på hele tiden! - ja, det ved jeg.
Tror du ikke, jeg ved, du fylder børnene med dine farlige løgne?
Dine tegninger af fantasivæsner og -verdener.
Det er ikke fantasi! jeg har set dem!
ja, i dine drømme. - De findes!
jeg har set en anden verden. En blå sol nederst i Axis.
Hører du, hvad du selv siger? Du taler i vildelse som IIpo!
Vil du ende som ham? Med at mase insekter og stønne i søvne?
Han er ikke skør! Hinsides skyerne så han...
Den store intethed! Og mistede forstanden.
Nej! Se her!
Den her er hårdere end det hårdeste planteblad.
Den der lavede det, frygtede ikke guderne.
Udæsk ikke guderne.
- Giv mig den. - Nej!
Du prøvede at dræbe mig.
- Nej. jeg ville bare... - Du er gal!
Du er blevet en fare for os andre!
Fang Kaena, før hun når at såre én til
Hendes holdning gør guderne vrede.
Hun bringer vores liv i fare.
Find hende, før hun slipper væk.
jeg så hende! Hun løb den vej!
En sej pige som dig kan altså græde. jeg tænkte nok, du var her.
jeg har ikke været her, siden vi var børn.
Vi er ikke børn længere
Du havde ret.
- Zehos, hvad skal jeg gøre? - Er det bladet?
Han ville tage det, og jeg hev i det for at...
jeg ved, du ikke ville dræbe ham. jeg beder præsten give dig
lov til at komme tilbage
Nej. Hellere forsvinde i den store intethed.
Kaena, hør her.
Nej, hør på mig. Der findes en anden verden derude.
Og jeg vil udforske den.
Beklager, ypperstepræst. Intet spor af hende.
Gudernes vilje ske!
Ære være folkets guder. jeg håber, vores offergave er jer værdig.
Nej, den er ynkværdig.
Kan I ikke gøre mere for jeres guder?
Tilgiv mig, almægtige Der hersker stor uro i Landsbyen
Livssaften slipper op.
Og ikke nok med det...
Der er en kætter blandt os. En ung pige vanærer jer.
- Hvabehar? - Hun er flygtet, almægtige
Hun vil ud i den store intethed. Hun tror,
der findes en anden... - Har du ikke magt over dit folk?
Det er kun den pige, almægtige
- Hun har altid.. - Én kætter kan besmitte de andres sind.
Så vil dit folk bive udsat for forfærdelige prøvelser
- ja. - Pigen er allerede død.
Tænk aldrig på hende mere.
Hellig dig den næste safthøst.
Din sidste offergave var en fornærmelse!
Vi vil gøre os umage, almægtige
Kan du huske, da vi var børn? Vi væddede om, hvem der turde
vove sig længst væk fra Landsbyen - Og jeg vandt!
- Var du ikke bange? - jo, men du måtte ikke opdage det.
Og jeg vidste, Axis ville vise mig vej.
Axis, hjælp mig! sagde du. Husker du det? Som om Axis var levende
Axis er levende og taler til mig.
Som barn var det ok, men nu...
Nu skal vi opføre os voksent, ikke?
Og bruge livet på at samle saft,
spise ulækre orme og ikke spekulere på det hinsides skyerne?
Det sagde jeg ikke.
jeg sagde bare... at nogen jo må samle saft,
reparere hytterne og fodre ormene.
Zehos, jeg fandt dig sjov før.
Det gør jeg ikke mere. Du opdrætter orme.
Ellers har vi ikke noget at spise.
jeg skal passe min Lillebror. jeg har ikke tid...
Til at dagdrømme, som mig. Gå hjem og vand dine orme.
Kaena!
Børn...
Guderne åbenbarede sig for mig i nat. De talte til mig.
De vil straffe Kaena.
Og hendes forræderi har opildnet deres vrede.
Guderne kræver en ny safthøst, inden dagen er omme.
Vores offergave skal være mere gavmild, ellers er vi fortabt.
Lad os hejse vores offergave op til gudernes brønd.
Livssaft!
jeg vil have mere!
Forrådet er næsten opbrugt, høje dronning.
Uhyret drikker saften. Og Landsbyfolket slider hårdt for at tjene Dem.
jeg blæser på de slaver
Dræb det.
Når uhyret er dræbt,
vender overfloden tilbage
Deres Majestæt,
vi har i århundreder forgæves forsøgt at tilintetgøre denne materie.
Og slaverne begynder at tvivle
Lader vi hånt om det, gør de måske oprør.
Hør min bøn, høje dronning:
gå med til sammensmeltning nu!
Hvad vil der ske med vores afkom,
når det tappes for livskraft af uhyre?
Tilintetgør det!
Det skal tilintetgøres
Deres ønske vil bive efterkommet, høje dronning.
Kaena.
Forstår du...
ja, jeg forstår, Zehos. Du skal tage dig af din lillebror.
Kaena.
Er du skuffet over mig?
Tilintetgør hende!
En marodør!
Åh nej! jeg må se, om hun er såret.
Kaena.
Ingen i Landsbyen kan have fremstillet ormens rustning.
Hvis nu én af de fremmede angribere havde overlevet?
- Forsigtigt. - Herre, med forlov..
Alle de indgreb for et primitivt væsen
er ren og skær tidsspilide
Et spændende eksemplar
Er det hende, du har fortalt om, Assad?
Er du sikker?
ja, herre. Det er hende. Hun ligner ikke de andre.
Hun er nysgerrig og har en slags intuition.
Hun bevæger sig, som kendte hun hver gren, hver rod,
og to gange sprang hun ud i det tomme rum med lukkede øjne,
sikker på at noget hjalp hende.
- Det er ret uvidenskabeligt - jeg er skeptisk.
Men hun har talt om en blå sol i bunden af Axis.
En skør ormeæder ser en blå sol
og udråbes til profet. Det er fuldstændig irrationelt
Det forulemper min hjerne. Av, hvor den kæmper!
ja, men hvis nu Vécanoi overlevede, da rumskibet eksploderede
Det er matematisk absurd. Vécanoi og alt ombord blev tilintetgjort
Tilbage er kun de metalstumper, som blev brugt til at bygge dette sted.
Forestiller hun sig, at hun har set Vécanoí?
ja, herre. I virkeligheden så hun et blåt æg.
Hun så et æggeformet blåt æg.
Betragtede vi selv Vécanoi som et æg, kunne vi...
Hun er voldelig! Det tegner godt!
Stop, forbandede væsner fra den store intethed.
Slap af, lille ven.
Vær ikke bange for os, mit barn.
Gommi, se til , hun ikke komme til skade.
Kukkuk!
Spørg ikke mig. Spørg det lille geni hvorfor.
For at redde hende!
De æder dem.
Og de elsker det.
Herren
ønsker at tale med Dem.
Hvad laver de?
De gør sig klar til at lette
Til at lette?
ja, denne base er et mellemgalaktisk rumskib.
Et hvad?
Typisk menneskeadfærd. Det... Det forstår De alligevel ikke.
Assad, herren ønsker også,
du deltager
jeg kommer nu.
Tag det bare.
Det er dit.
Er I ... Er I guder?
Nej. jeg hedder Opaz.
jeg er dødelig lige som dig.
Undskyld, vi skræmte dig. Vi vil dig intet ondt.
Du var alvorligt såret, så vi plejede dig.
- Hvor er mit blad? - Senere.
Dit tøj er mine teknikere ved at ordne.
Er det de orme dér?
De orme dér? Hvilke orme?
Vi tilhører den højest højeststående art oIigokanter.
Højtudviklede ormelitter, som er kunstig intelligens langt overlegen
jeg selv taler f.eks. 1 200 sprog flydende
jeg kan skelne mellem 1 0.000 galakser ja. Og reparere
al siIikonebaseret teknologi
Orme, ja. Visselig
Nej, vi er ikke bare orme.
Og hold op med dine rim.
jeg hørte din forbistrede ordskvalder før.
Du lyder som en bogorm. Det er uværdigt for...
jeg begriber ikke et ord.
jeg foretrækker vores orme. De snakker mindre.
lille ven, jeres orme er underudviklede med maddikehjerner.
Hvorimod jeg er jer overlegen på alle punkter.
Men jeg kan æde jer levende
Det håber jeg ikke.
jeg ville føle mig ensom uden Gommi og de andre.
De ligner Dem slet ikke.
Men uden dem havde jeg ikke overlevet
Og jeg kunne ikke have bygget dette rumskib og rejse hjem.
Hvor hører De hjemme?
Uendelig langt herfra.
Høje dronning,
i århundreder har materien modstået Deres angreb.
Vil vi overleve?
Hvis der sker Dem eller mig noget, vil vores race uddø.
Det er en dronnings pligt at beskytte sit folk
jeg ved, hvad du vil , Voxem.
Du er det sidste hankønsvæsen og ønsker inderligt at smelte sammen med mig.
For vores fremtids skyld
Fremtid!
Vi har ingen fremtid,
så længe uhyret lever
Den hindring kan fjernes, høje dronning.
En af de fremmede angribere overlevede vist og bor øverst i Axis.
Hvis vi finder ham, vil han have materien tilbage, og så...
Det er mig, der bestemmer!
Din verden, Kaena, er ikke sådan, som du forestiller dig.
Din verden hedder Astria,
og det er dens tvillingeplanet, Thalés.
Det er den, du så i går for første gang.
For flere hundrede år siden eksploderede mit rumskib med tusinder
af Vécanoi-boere i rummet ud for din planet
Kun jeg overlevede
Axis!
ja, det er din verden, Kaena.
Min rumkapsel Landede i dens grene.
Axis reddede mig.
Dit folk bor dér midt i Axis.
Lige dér, hvor de to planeters tyngdekraft ophæver hinanden.
Og vi er dér.
jeg troede, jeg bevægede mig ned mod Axis rødder,
men faktisk kravlede jeg opad.
Nedad er opad, og opad er nedad. IIpo havde ret.
- De reddede ham. - jeg forbandt hans sår.
Som jeg har gjort med så mange andre skabninger fra Axis.
- Den blå sol befinder sig altså dér. - Den blå sol ?
ja, jeg har ofte set den i drømme. Den er nede ved Axis rødder.
Se her!
- Det er Vécanoi ! - Hvad er det?
Vécanois hjerne indeholder mit folks kundskaber,
som gives videre til hvert barn. Det er vores hukommelse
Den findes altså i virkeligheden
Lyt ikke til hende. Der kommer intet godt fra en ormeæder med padde-IQ.
Du undervurderer vist vores unge veninde.
Rumskibet er klart om et par dage.
Så kan vi endelig forlade denne lille i bund og grund latterIige verden.
Har De ikke altid ønsket det, Mester?
Især har du ønsket det.
Men vi har mulighed for at hente Vécanoi
og redde den viden, jeg ikke nåede at tilegne mig.
Du skulle have ladet hende bive ædt, men nej,
du måtte redde hende. Og tage hende med til rumskibet.
Herre, vi burde måske kigge ved Axis rødder for en sikkerheds skyld
Måske, Assad. Du har ret.
Savner du hende også Zehos?
Hun kommer tilbage Ikke, Zehos?
jo, snart.
Åh nej.
Nej.
Hun søger efter den anden verden.
jeg ved det ikke. Muligvis
Vi skulle være taget med.
Du har sikkert ret. jeg burde i alt fald
Hjælp, hjælp!
- IIpo! - Axis skælve
Axis skælve! Flygt!
Essy!
- Har du set min bror? - Nej. Guderne prøver os igen.
- Vi må bede. - Zehos!
jeg havde mareridt.
Hvad sagde jeg? Herre,
hun er sindsforvirret.
Hør på mig! Den blå sol , Deres Vécanoi
bliver angrebet af en ond kraft, og...
De, der flygter, er urene. Spot ikke guderne.
- Knæl! Bed! - Nej, rejs jer op!
Pladsen styrter sammen. Rejs jer!
Gudernes vilje ske.
Så du det i dit mareridt?
Blev Vécanoi tilintetgjort?
Nej. Men den tog skade. Og dermed også Axis.
- De er forbundet, ikke? - Det ved jeg ikke.
Axis er i fare. Landsbyen,
Zehos og Essy og de andre børn.
- jeg må tilbage dertil - Vent.
Vi tager derhen sammen. Først din Landsby,
derefter finder vi Vécanoi .
Sig noget, bassemand. jeg ved, du kan tale
Mit folks guder, mine guder.